Саша Петричић, вишеструко награђивани фотограф, писац и репортер, грађанин Торонта и Београда, са коренима у Војводини, а цео свој живот је посветио усавршавању свог стила визуалног приповедања – користећи фотожурнализам и уметничку фотографију да ухвати спонтане моменте богате бојом и атмосфером.
Новосадској публици је на отварању изложбе открио како је, када је имао само четири године, управо из Новог Сада отишао за Канаду али да се још увек живо сећа како га је стриц, наш чувени карикатуриста Душан Петричић, шетао по Кеју крај Дунава.
„Саша Петричић је највећи део своје три деценије дуге каријере провео путујући светом као дописник за Си-Би-Ес Њуза, доносећи Канађанима, у слици и речи, фасцинантне приче са свих континената. Из Јерусалима и Пекинга покривао је ратове у Сирији, Гази и Авганистану, и протесте од Хаитија до Хонг Конга. Његове репортаже забележиле су и страхоте природних катастрофа, земљотреса, тајфуна и цунамија у Јапану. И то увек са оком за људске приче о којима не чујемо на вестима”, истакао је на отварању изложбе амбасадор Канаде у Србији Џајлс Норман.
![](https://kulture.rs/wp-content/uploads/2024/05/0-4.jpeg)
Амбасадор је напоменуо да је Петричић за свој рад је вишеструко награђиван највећим новинарским признањима у Канади, као и у иностранству, између осталог и у Руанди, где је награђен за своје истраживачко новинарство.
”Као и многи Канађани, пратио сам са великом пажњом његове репортаже из целог света. И данас на овој изложби видимо колико Саша има око за људску причу и колико нам својим умећем преноси саму атмосферу приче и како нам кроз фотоапарат преноси кључне поруке”, нагласио је Норман.
Директор Културног центра Војводине, Ненад Шапоња, овом приликом подсето је на недавно преминулу канадску књижевницу Алис Манро, добитницу Нобелове награде за књижевност.
„Мени је ових дана, када је Канада у питању, сета првенствени осећај, јер, као што вам је познато, Алис Манро је пре два дана напустила овај свет у којем, наравно, остаје њено велико књижевно дело. Она је писац који сажима време, сажима идеје и сажима простор у једну, две реченице у које ви као читалац понирете дубоко”, истакао је Шапоња и додао:
”Када гледамо Сашине фотографије, ми видимо да су то фотографије које јесу уметничко дело. Да би биле уметничко дело, оне морају да померају ствари и спољаи изнутра. Иако фотографија спада у статичну уметност, она мора показати да у њој постоји прича која је и иза, а можда и испред ње”.
Изложба „Бели свет у колору” биће отворена у галеријском простору Културног центра Војводине „Милош Црњански” (Војводе Путника 2) до 22. маја.
Нада Савковић
филолог
Питање језика је изузетно важно, јер је језик основно оруђе културе сваког народа: родно место нашег бића. Појмовни свет једног народа одражава се у језику. Када смо у свом језику, ми смо у свом завичају. Зато је важно утицати на свест о важности очувања матерњег језика као предуслова за очување аутентичности нације.
Владимир Бајић
”Градитељи Новог Сада”
”Морамо водити рачуна о томе да се у што већој мери подсећамо на то шта је некада било, шта су важни историјски догађаји, ко су наши преци и како су они живели. То је суштинско проучавање друштва из ког произилазе резултати који нам могу указати на то којим путем треба да идемо да бисмо били бољи људи и чланови нашег друштва”.